Dobro. Jedna slika i nema nas.
Toga se i bojim.
Hajdemo.
Da li stvarno moramo ovo?
Hoćeš da nas svi u školi nazivaju kukavicama?
Ne smeta mi. - Seka perso, hajde.
Ništa ne vidim, a ti?
Ne, i ja ništa ne vidim.
Hajde da slikamo i bežimo odavde.
Dobro, dobro. Evo ti, slikaj.
Čekaj, moram i ja da budem na slici, ili neće verovati da sam bio ovde.
- Umukni i slikaj! - Ne, ti slikaj!
- Slikaj ti! - Ti!
Narode, ne tucite se. Ja ću da vas slikam.
Recite "sir"!
I za fondaciju "Spasimo delfine": 11 miliona
Za fondaciju "Spasimo pume": 1.2 miliona dolara.
Za fondaciju "Patagonijskih osica": 1.4 miliona.
Za fondaciju "disleksičnih dalmatinaca": 4...
Neka stoka ide u đavola. Šte je starkelja ostavio za mene?
Ono što ožalošćena želi da...
kaže... je da iznenadna smrt...
njenog oca, ostavlla veliku rupu...
u njenoj kasi... životu.
Kerigan se pita, šta je on ostavio kako bi se ona malo povratila?
Da vidimo.
Divlje mačke, sove,
zmije.
Ćerka: Kerigan.
Imanje "Drvendeka" u Mejnu.
I?
Kasnim na ručak, pa se izvinjavam.
Želite mi reći da sam potrošila zadnja dva dana...
držeći ga za šugavu ruku, čekajući da odapne,
a zauzvrat dobijem neku crvljivu kolibu?
Ne, bila je crvljiva pre 50 godina. Sada je raspad.
Uživajte.
Samo malo! Ovo nije fer!
Osporiću je, a onda ima da vas odvučem sa svim ostalim delfinima na sud!
Samo napred.
Dibs! Sve ovo je tvoja greška, kao i obično.
Da si samo falsifikovao prokleti testament.
Kerigan, ovo je imanje kraj mora.
Dibs! Zar ne kapiraš?
Fliper ima više para od mene!
Kerigan, tu su zakonska rešenja!
"Gusari i zakopano blago.
U Drvendeci stoji meni drago."
Blago? Dibs, idiote! Vadi to!
Znala sam to mesto vredi. Blago se nalazi u toj kući.
I konačno ću da dobijem ono što zaslužujem.
- Kerigan, mislim da mi treba lekar... - Ima ih dosta u Mejnu.
Pa... šta misliš?
Mislim da ćeš da se pokvasiš.
Hej! Čekaj! Kerigan!
Dibs, svetla, svetla!
Kakva rupa.
Ovo mesto je sjajno. Može puno da se napravi od njega.
- Mislim, malo je jezivo... - Dibs.
Alo?
- Ko je? - Ko je?
Bojim se da ne mogu da odgovorim.
- Zašto ne? - Zašto ne?
Malo je teže objasniti...
Je li on čuvar kuće? - Da li si ti čuvar kuće?
- Ne! - Je li on prolaznik?
Je li... Da li si prolaznik? - Ne baš.
- Reci mu da se pokaže. - Pokaži se!
Ako to uradim, nemojte da vrištite, u redu?
To mi se često dešava.
Da li si ti provalnik? Upozoravam te da sam naoružan!
Halo?
Slušaj! Dosta proseravanja, u redu?
Ako se ne pokažeš, narediću da te uhapse zbog neovlašćenog upada na posed!
Dobro, dobro. Čoveče, smiri se g-đo.
Ćao! Ja sam Kasper!
Ne radite to ili ćete da probudite...
Prekasno.
Reci mi, imaš li iskustva?
Imam dosta iskustva.
Nije da sam baš to radio.
Ali proučavao sam, i pričao sa iskusnijim od sebe.
Gledao sam kasete i osećam se jako samopouzdano.
Mogu ja to, nema problema.
- Onda možeš da odradiš? - Nema problema.
Uopšte nema frke. Prosto kao pasulj. Prosto kao sutlija.
Pa? Kako je prošlo?
Bilo je fino. Bez problema. Prosto kao pasulj.
Koga ćete da zovete?
Nekoga drugog.
Šta ćemo sada?
Ono što obično radim kada mi nešto stane na put.
Proverite osigurače!
Da možda malo ne preterujemo?
Dibs, hukala sam i bukala. Sada želim da srušim ovo mesto.
Želim moje blago. Neće moći da opsedaju gomilu krša, pobogu.
Ljudi, ljudi, ljudi!
Vi ste znojavi napucani građevinari, za Boga miloga!
Dibs, učini nešto!
Bežimo odavde! Trči, Čarli, trči!
Čekajte! Samo su se šalili! Stvarno!
Svaki put isto. Samo želim druga...
Da li ste se osećali nekad kao kravica Prisila?
Da prosto poželite da ste drugačiji u potpunosti?
Svako se tako oseća sa vremena na vreme.
Ali većinu vremena, nadam se da vam je drago što ste onakvi kakvi ste.
To je nešto jako vredno slavlja.
Duh!
Čućemo više o plejbojima iz Pentagona kako se priča bude odmotavala, ali sada:
Pomeri se, Sigmund Frojde. Povucite se braćo Džojs.
Sledi Dr. Džejms Harvi, terapeut mrtvih?
Da li ste depresivni, anskiozni?
Usamljeni ste? Treba vam neko da popričate?
Nema problema, ako ste duh.
Možete ih zvati duhovima ako želite, ali ja više preferiram termin
"životno oštećeni"
Ali bitno je da i njima nekad treba pomoć.
Kao i svima nama.
Nakon iznenadne, neočekivane smrti njegove žene, Amelie,
Dr. Harvi je odustao od konvencionalnih i zdravorazumskih psihijatrijskih metoda
Sa svojom ćerkom jedinicom, Ket... puno ime Keti...
Doktor Harvi putuje od grada do grada, i traži neobična priviđenja,
uplašene aveti, depresivne i mrtve.
Kako se osećate povodom posla vešeg oca?
Možete li ništa da me ne pitate?
Da li verujete u duhove? Da li ste videli nekog? Da li vas otac povređuje?
- On mi je otac. - Možete li da nam se obratite?
Čujte, prvi je dan škole.
Sigurno ću imati domaći, tako da idite, moliću?
Kerigan.
Koji deo ne razumeš?
Ali ko je ovaj čovek...
Ne, nisam jela ribu, jer mrzim ribu. Imate li ovde krave?
Slušajte, imala sam dug i težak dan.
Možete li da mi donesete činiju sladoleda, suvo grožđe i dijetalni pepsi?
Možete li to?
Sada hoćete da sačekam? Dobro.
Uz terapiju, moćiće da prebrode svoju bol.
Mogu da spakuju svoj emotivni prtljag i nastave dalje.
Moj Hari je preminuo pre 5 godina,
ali bio je jako očajan, njegov duh nije napuštao stan.
Nazvala sam Dr. Harvija. Svratio je.
I za par nedelja, Hari je otišao sa osmehom.
Oštećeni živit su poznati po opsedanju.
Moje pitanje je, šta opseda njih?
To je nedostatak odlučnosti.
Duhovi su prosto duše bez odlučnosti. Imaju nedovršena posla.
Moj posao je da saznam šta je to.
I tako Dr. Harvi nastavlja svoj rad, dok vodi svoju ćerku sa sobom.
Ove nedelje su u Santa Feu. A sledeće nedelje? Bu zna?
Sada, od mastora za duhove do... - Da, i dalje sam ovde.
Daj mi Santa Fe.
- Draga, žao mi je zbog kaktus kovača. - Svirača!
Briga me šta su rekli. Nisi zaostala.
- Ti si oličenje mentalnog zdravlja. - Govorili su o tebi.
Pokušaj da objasniš "posle-životnu" terapiju gomili srednjoškolaca.
Neki ljudi idu kroz život ne preispitujući norme.
Ali ti i ja radimo nešto posebno sa našim životima.
Ne! Mi ne radimo ništa.
Ti si taj koji mi pakuje stvari i seljaka me po zemlji.
Za 2 godine sam bila u 9 različitih škola.
Jela sam u 9 različite menze.
Nikome ni ime nisam zapamtila.
Volela bih da već jednom...
budem negde dovoljno dugo da steknem prijatelje.
Draga, hoćeš.
Mislim, idemo u prijateljski Mejn.
- Možda i ja nađem nekog. - Bolje bi ti bilo ćale.
Jer samci tvojih godina jedino pogoduju za taoce u bankama...
a ne za prijatelje.
Zvučiš kao tvoja majka.
Nećeš da je nađeš.
Mama nije duh, tata.
O, da, jeste. Ima nedovršena posla.
Duhovi ne postoje.
Ovako ćemo. Pođi sa mnom još ovaj put.
Ako ne nađem ništa, onda je gotovo.
Nema seljenja, nema traženja duhova.
Obećavaš?
Obećavam.
Dogovoreno.
Nije tako loše, zar ne?
Ako si Stiven King.
Dr. Harvi, zdravo. Ja sam Kerigen Kretenka.
Ovo je Dibs. - Zdravo.
Ja sam njen bliski, lični, prijatelj.
Ovo je moja ćerka, Ket.
Njegova bliska, lična, drugarica.
- Drago mi je, Ket. - Jako drago.
- Imate divnu ćerku, Dr. Harvi. - Jako divnu.
Nemam reči zahvalnosti zbog vašeg dolaska čak do "Drvendeke".
Jako smo srećni. - Oboje.
Povređuješ mi lice.
Izvini. Sada, Dr. Harvi...
Koliko mislite vremenski da ostanete?
Nemoje mi reći da ćete samo otići u kuću i da okadite.
Ne, ne, ne.
Uz tradicionalno psihološko lečenje, može da potraje par nedelja, ili godina...
Izvinite. Da niste upravo izgovorili reč "godine", zar ne?
- To je verovatno. - Ne, nije.
- Dani su verovatni. Nedelje, možda. - Moguće.
- Meseci? Ne. Godine? Nema šanse! - Zaboravite.
Dibse, ček.
Donesi buket. Dakle, Dr. Harvi.
Pomno ću vas posmatrati.
- Ovo je za vas! - Prijatno vam veče.
To je ona. Tu je. U kući je. Uspeo sam!
Šta ako joj se svidim? Šta ako ne?
Ćao, ja sam Kasper. Ja sam... duh?
Ne, to je katastrofa!
Desi, ja sam Kasper. Baci četri.
Bože, ubio bih za malić.
Vidiš? To je bilo lako.
Da. Ovo će da drži za sada. Ali treba nam kutija od 20 ampera.
Tačno, da.
Može dvadesetica.
Dobro, odoh da nađem sobu, tata.
Možeš sama?
Ako se ne vratim za 10 dana, šalji spasilačku ekipu.
"Dugi, "
"Debeljko':
I "Smrda"?
Čoveče, ovi su imali super roditelje.
Pitam se gde spavaju Tupko i Glupko.
Ćale! Našla sam svoju sobu.
Devojka je... u mom krevetu. To!
Hej, gospodaru svemira.
Ovamo.
Jako je jezivo.
Je li bilo nekih iznenađenja?
Ma daj, ovo je najmrtvije mesto do sada.
Ovo je lepa soba.
Ma važi. Ovo mesto je odmaralište za nakaze.
Mama se nalazi ovamo.
Pomoći ću ti da se raspakuješ.
Čemu? Pakovaćemo se opet za dve nedelje, zar ne?
Šalim se, šalim se. Ovo mesto je... u redu.
Dobro. Laku noć, Gunđalo.
Noć, ćale.
Biće nam drago što smo došli. Pazi samo...
Ja... Ne.
Ja...
Ovaj... Ćao?
O, čoveče!
Savršen prvi utisak. Kakav kreten.
Bolje?
Draga?
D... Draga? Draga, šta?
Ćale, ćale, videla sam duha!
Bio je pravi duh. Bio je pravi živi duh! - Uspori malo. Šta?
Videla sam duha. Imao je glavu, bio je okrugao i providan.
Draga, čekaj. Možda... - Ćale, molim te...
Ne misli da sam luda kao što sam ja mislila da si ti. Obećavam.
Ne, ne, ne. Ali zapamti da duhovi ne mogu da te povrede, u redu?
Oni su duše sa nedovršenim poslom.
Hajde da vidimo tog duha.
Dođi ovamo. Hajde.
Proverimo ovde. Opa, vidi? Tamo nema duha.
Sada možemo ovamo da proverimo.
Ništa.
Nema ga ni tamo.
Možemo da proverimo ovamo.
Eto. Vidiš?
Drago mi je, g-dine.
Ćale! Spusti me dole!
Ovo je ludost. Šta to radiš?
Mogu sama da hodam, ako nisi znao?
O, Bože. Ovo je veliko.
- Ćale? - Šta?
U ormaru smo.
Tačno. Želim da ostaneš ovde...
bez obzira šta čuješ, u redu?
- U redu. - Dobro.
- Čekaj. - Šta?
Tata, žao mi je. - Zbog čega?
Jer ti nisam verovala. Jer sam mislila da si potpuni slepac.
Draga... Izvini se kasnije.
Propast, propast, propast...
- Jupi! - O, ne. To su oni...
Stižemo!
Jupi!
Čoveče, oni poniji stvarno brže trče kada se pojavimo u Belmontu.
Dođi, ždrebe.
Ćao narode! Da li ste se zabavili?
Vidi, to je Kasper...
Na skali od 1 do 10... 10 je za zabavu,
a 1 si ti... da, zabavili smo se.
Điha tamo!
Nego, krompirko, zašto nisi unutra na svojim zaduženjima?
Da, gde je večera? Gladan sam. Vidi, usukao sam se.
Znam. Šta kažete momci da se večeras opustimo i jedemo ovde?
To zvuči super! Ko to reče?
Kratki, da ne želiš slučajno da nas držiš dalje od kuće, je li?
- Ne! Ne! - Providan si kao tvoja okrugla glava.
Večeras je divno veče.
Mislio sam da bi bilo zabavno da jedemo uz mlad mesec.
Sjaji se!
Sjaji se mladi meseče!
Ćao, ćao!
Čekaj malo.
Debeljko, osećaš li nešto? - Da.
- Ne, pored njega. - Alo?
Alo?
Nema potrebe da se bojiš.
Čuj ti mene... "ne boj se"...
Voleo bih da stupimo u kontakt, ali samo jedna svar, moliću.
Ne iskači kroz tepih ili ključaonicu. Bez cimanja.
Idemo dalje od toga. Voleo bih da ti priđem.
Ulazim u sobu.
U sobi sam.
Možeš li da se izboriš sa tim?
Možeš li ti?
Zaroni! - Zaroni!
Zaroni!
Ćale!
Ćale?
Ima da te ubijem,
tvoju majku i sve njene drugarice sa bridža.
Misliš da je tebi teško? Radio sam podizanje lica.
Ispod je bio još jedan isti ovakav.
Ćale? Ćale?
Momci, imamo ovde jednu u ormaru.
Smrdo-gram.
Da li neko hoće suši? Kalifornijska rolnica, odmah dođe.
Svi za jednog i jedan za sve!
Drž' se za gaće, pre nego spadnu.
Na stazi sada, imamo Dr. Džejms Harvija sa bajnim boksericama.
A nije čak ni Marki Mark! (Mark Volberg)
Dobar si.
- Ma pusti, ti si. - Zar nismo strašni?
Izgleda da idemo na produžetke.
- Želi neko doktora na štapiću? - Ja!
En garde!
Gili gili!
Ko misliš da si, kada nam upadaš u dom, jel'?
Dr. Džejms... Harvi, vaš... terapeut.
Ćale? Ćale?
Jesi li dobro?
Ćale?
Pao je na odbrojavanje.
Pobednik... čistim smrdautom!
- Nazad! - Šta je to kog đavola?
Ne za nos!
Usisa me!
Ne, ne, ne, ne, ne!
Ovo je pušiona!
Ćale?
Da li si dobro?
Dobro sam. Zašto se ne bismo pregrupisali?
Vadi ruku iz mojih usta!
- Ko je pustio puvanjak? - A šta misliš?
Ko me bocka glavom... - To nije moja glava.
Momci, više nećemo da se ovoliko približavamo jedni drugima.
Jutro!
Molim te, ne vrišti. Obećavam da neću da te povredim.
Ja sam duh, priznajem. Ali sam prijateljski nastrojen. Veruj mi.
Ako vrisneš, probudićeš moje ujake, a oni su užasno razdražljivi.
Pustiću te sada, u redu?
Jako si hladan.
Da, ali tako štedimo na računu za grejanje!
Hajde
U redu je.
Vidim kroz tebe.
Dešava se kada nemaš kožu.
Od čega si napravljen?
Znaš onaj golicavi osećaj kada ti utrne noga?
Mislim da sam napravljen od toga.
Muka mi je kada jedem jaje na oko.
Nema problema.
Možeš li da budeš nevidljiv?
To je lako.
Svež je.
Samo napred.
- Nisam ovo radila ranije. - Ni ja.
- Možeš li da me povrediš? - Ne.
- Mogu li ja tebe da povredim? - Ne.
Superiška.
Jutro, Dr. Harvi. Može doručak?
Moglo bi...
Draga? jesi li u redu?
Dobro.
Može novine? Njujork Tajms? Žurnal?
- Hong Kong Pres? - Može.
Odmah dođe.
Pa... nadam se da si gladna.
Da, da-da-da, da Da, da-da-da, da
Volim miris mesnatih rano ujutru.
Topim se! Topim se!
Spuštaj roletne!
Kakvog li sveta...
Kakvog li sveta!
- Nestali su. - Šta se dogodilo?
Mora da su prešli preko.
- Ne bih rekao! - Pogađaj opet, koštunjavi!
Momci, dobro jutro.
Kaspere!
Kako se usuđuješ da uslužiš ove usisivače vazduha pre nas?
- Samo sam... - Daj mi...
Moj obrok!
Dobro, dobro.
Osećam se kao Opra sa pantljičarom.
I izgledaš kao Opra sa pantljičarom.
Kečap, molim.
Njam njam!
Znate šta je problem? Kasper nas ne poštuje.
Nakon svega što smo učinili za malog svetlavca.
Da. Šta to radiš, jajoglavi?
Ovaj pod je bio toliko prljav da smo sa njega mogli jesti.
- Ali imamo društvo. - Jel'...
E pa društvo voli aljkavost.
Vi ste odvratne nepodnošljive utvare!
Hvala!
Koji je vaš problem? Samo čisti problem.
- Umukni, ljušturo. - Odjebi.
- Šetaj. - Nađi grob.
Draga! Moraš u školu. Ne smeš da kasniš.
"Pazi da ne kasniš. " - Crknite!
- Prekasno! - Zabavi se!
Znam da hoćeš!
U redu, momci.
Očito da smo loše krenuli.
Vi znate, a i ja znam, da ne biste trebali da budete ovde.
Znate kako ćemo?
Zašto ne završite obrok...
i možemo da odemo u moju kancelariju i započnemo proces prelaska...
Šta kažete?
Dobro, vreme kreće da teče.
Pazi!
Hej, Ember! Čekaj!
Imao sam taj ormar prošle godine.
Hvala.
Ja sam Vik.
Ket.
Ideš, Vik?
Dobro narode, smirite se.
Utišajte se!
Imam nekoliko objava.
Prvo,
uklanjanje azbesta iz sale će potrajati duže nego planirano.
Moraćemo da pomerimo ples za Noć veštica za par meseci.
Kao što većina znate, moji roditelju su završili novu kuću kraj mora.
Zato sigurno neće biti problem da se žurka održi kod mene.
Super!
To je rešeno. Drugo, imamo novu učenicu.
Želeo bih da svi upoznate, Harvi Ketlin.
Da li bi želela da dođeš i kažeš koju reč?
Harvi.
Zašto nam ne kažeš nešto određeno o sebi, Ketlin?
Zovite me Ket.
Tek sam se doselila...
sa ocem iz Santa Fea.
A Drugarevo izgleda kao jako prijateljsko mesto.
Gde živite?
U svemiru?
Ne. Drvendeka?
Čuli ste za to?
Stvarno živite tamo?
Znam da možda deluje malo strašno spolja.
Ali, mislim, ne znam... Unutra je baš super.
Da, ako pijete krv.
G-dine Kurtis, pazite ovo. Nemamo prostor za Noć veštica, jel' tako?
Ova devojka ima jako jezivu prostornu kuću.
Mislila sam da je žurka kod mene?
Dobro, glasaćemo.
Svi koji žele kod mene, neka podignu ruku.
Drvendeka?
Univerzitet Džon Hopkins? Jako impresivno.
Jako. Bacaj!
Bum!
Bacaj!
Ne... ovu. Hvala, gospodo.
Kakva cica, doco! - Neko vaše devojče?
Haba, haba!
Debeljko, životinjo jedna! Je li dostupna, doco?
To je moja žena, Amelia. Preminula je. - Još bolje.
Ali... nismo ovde da pričamo o meni.
- Vidiš? Zar se sada ne osećaš loše? - Samo sam se zezao.
Ne zezaj se sa Ameliom. Ona je dobra onakva kakva jeste.
Uvek se ponašala lepo prema tebi, zar ne smrdo?
Ja se ne žalim. Prema meni je uvek bila anđeo.
Samo malo. Šta to pričate?
Kažem: Prava je breskvica.
Nema bolje. Zašto? - Stvarno ste je videli?
Misliš da sam slep? Naravno da sam je video.
Ko nije? Da je slučajno ne tražiš, doco?
To nije tema naših sesija, zar ne?
Ali kada već pomenuste,
da nemate način za...
kontaktiranje drugih, kao što ste vi?
Tako sam i mislio.
To baš nije olako dozvoljeno, doco.
Moraš da prođeš kroz kanale.
Papirologija. - Birokratija.
Prava zbrka, znaš? Ali za tebe?
Ne znam. Možda možemo nešto da uredimo.
Drži onu rospiju Kretenku dalje od nas,
i onda imamo dogovor. Važi, momci?
- Dogovoreno? - Dogovoreno.
Debeljko, znaš gde Amelia leti. Kreni!
Stvarno je tako lako?
Imamo duh-do-duha mrežu.
Delimo uklete priče. Pravimo žurke.
Mada žurke su prilično mrtve.
To je bilo brzo.
Ja... mislim da je za tebe, doco.
Idi.
Amelia?
Moj mužić!
Vik?
Šta radiš... Mislim, ćao.
Mogu li da uđem?
Ne, ne.
Mnogo je lepše ovde...
na telesnom... svežem vazduhu.
Da li si pitala oca za žurku?
Da. Skočio je do plafona,
ali mislim da će biti u redu.
Super. Slušaj, ako nemaš neki dogovor,
želiš li... ne znam... da se družiš sa mnom na žurci?
Volela bih to.
Dobro, super. U redu, vidimo se.
U redu.
Da!
- Jesi li je pitao? - Da.
I stvarno je poverovala?
- Ovo nije fino. - Ne, apsolutno je perfektno.
Hej!
Vidiš? Ja dobro plešem.
Ne treba mi kostim.
Ja sam uvek u centru žurke.
Kaspere, slušaj. Znam da želiš da ideš.
Hajde. Lepo bismo se zabavili.
Kaspere, imam pratioca.
Šta taj Vik ima, a da ja nemam?
- Puls? - Jaka stvar.
- Ten. - Loše je za kožu.
A odraz?
Dobro, dobro. Da li on može ovo?
Pođi sa mnom ako želiš da živiš.
Kaspere?
Kaspere! Ne! Nemoj!
Kaspere, ne! Kaspere, ne! Ne, ne, ne!
Kaspere, ne. O Bože! Visoko! Ovo je jako visoko!
Kaspere! Kaspere!
Kaspere, ovo je prelepo.
Dolazim ovde svake noći.
Sam? - Aha.
Kakav si bio kao živ?
Bio sam... Bio sam...
Ne sećam se.
Ne sećaš se svog života?
Ne.
Baš ništa?
Ne.
Ne sećaš se u koju si školu išao i koliko si imao godina?
Omiljena pesma?
A tvoj otac?
Ne sećaš se ni majke?
- Je li to loše? - Ne.
Samo je tužno.
Pitam se, zašto se ne sećaš ničega?
Verovatno jer... kada si duh...
život nije toliko bitan.
Pa zaboraviš.
Ponekad se brinem jer pokušavam da zaboravim.
Šta to?
Moju mamu. Samo određene stvari.
Zvukove koje pravi dok sprema doručak.
Način na koji stavlja karmin...
Jako nežno.
Sećam se... uvek je koristila mirišljavi sapun.
I kada bi me grlila, upijala bih njene mirise...
punim plućima.
I sećam se, da pred spavanje,
ona šapuće na moje uvo, "Zvezdani sjaj u očima,
rumeni obrazi i srećna devojka ujutru."
Kaspere?
Ako je moja mama duh, da li me je zaboravila?
Ne, tebe ne bi nikada zaboravila.
Ket?
Da sam živ, da li bi išla sa mnom na ples za Noć veštica?
Mm-hmm.
Ket? - Hmm?
Mogu da te čuvam? - Mm-hmm.
Kaspere, zatvori prozor. Hladno je.
Hej, ćale!
Našla sam ti Viza karticu.
- Gde je bila? - U tvom novčaniku.
Mislila sam da kupim savršeni kostim koji sam videla dole u gradu.
- Uvek si pravila svoj kostim. - Ne, mama je.
Mislim da mogu ja nešto da ti skleptam.
Zašto te ne bismo umotali u aluminijumsku foliju, pa da ideš kao ostatak od hrane?
Ne brini. Uvek izgledaš slatko.
Ne želim da izgledam slatko. To je za uzrast od 9 godina...
i mašnicu u kosi.
Želim da izgledam... lepo.
Lepo... Kao za izlazak.
Stvarno?
Draga, mislim da je vreme da možda...
...sednemo i... - Malo je kasno za to, tata.
- Koliko kasno? - Ne brini, ne toliko kasno.
Dobro je.
Znaš da bih voleo da mogu da ti kupim šta god poželiš.
Ali dok me g-đica Kretenka ne isplati, sve ostaje na zamisli.
U redu je. Ne frči se.
Sigurno ću da iskombinujem nešto dobro za žurku.
Moja je žurka i umreću ako želim
Umreću ako želim
Tata, molim te, šta god da uradio,
nemoj da te slome.
Ma kakvi, mislim da su sada dosta ozbiljniji nego ranije.
Umrećeš i ti kada ti dođe!
Da, da, da, da, da, da
Veliki finiš!
Vrisak ili šećer?
Vizi, vizi, pazient je konačno stigao!
Opet kasnite.
Da li je ovo čin neprijateljstva, doco?
Ovo je tvoja seansa, Frojde.
Šta? Ostaješ tih? Danas nema bisera mudrosti, doco?
Hajde, doco. Ostani čvrst. Nemoj da staješ.
Hajde, doco. Druži se sa ekipom.
Hej, čekaj malo. Šta?
Nećeš valjda da se pakuješ, doco?
Tek smo počeli da se zabavljamo.
Ne srećemo često zanimljivu vreću kostiju kao što si ti.
Momci, ovo je ozbiljno. Mislim da doca ima jedan od onih mesnatih slomova.
Vreme za drastične mere.
- Da zapevamo pesmu? - Ne!
Vreme je da doktoru damo našu prepisku.
Šta je sa žurkom? - Žurka će morati da čeka.
Da li mislite ono što i ja mislim? - Gospodo.
Čas radosti! - Čas Radosti! - Čas radosti.
Ovo je nečuveno. Pravi užas.
Platiš čoveku da izvede duhove iz kuće, a šta on uradi?
- Izvede duhove iz kuće. - Upravo.
Bilo je i vreme.
Deluje poznato?
Ovo je...
I...
Znam ovo.
Imao sam 5 prstiju.
Sećam se!
Ćira!
Čekaj!
Provali ovo.
Gore ruke, Ket.
Bilo je mamino.
Mogu li... - Samo napred.
Kaspere, savršeno je.
Da li mogu da je nosim na zabavi?
Kaspere?
Molio sam oca da mi uzme ove sanke,
ali on se ponašao kao da ih neću dobiti,
jer nisam umeo da ih vozim.
I onda jednog jutra, ja... sišao sam na doručak,
i stojale su tu, samo za mene.
Bez ikakvog razloga.
Izneo sam ih napolje i sankao sam se čitavog dana,
i tata je rekao, "Dosta je," ali nisam stajao.
Puno sam se zabavljao.
Onda je postalo kasno.
Smračilo se.
Prehladio sam se.
Zatim teško razboleo. Tata je bio tužan.
Kako je to umreti?
Kao kada se rodiš.
Samo obrnuto.
Sećam se da nisam otišao tamo gde sam trebao.
Ostao sam pozadi...
kako tata ne bi bio usamljen.
Je li to bio tvoj tata?
"MekFaden je tvrdio da ga opseda duh njegovog preminulog sina,
"i zato je izumeo mašinu da ga vrati u život:
Lazarus." - Lazarus.
Izvini. Izgleda da ćemo morati dužim putem.
Požuri! Hajde!
Moj tata je sakrio kako je niko ne bi našao, ali ja se sećam gde je!
Čekaj samo da je vidiš!
- Zar ne znaš prečicu? - Odmah dođe.
Kaspere, ne! Zid! Ljudsko biće!
Stani!
Hej! Ovamo.
Samo napred. Sedi.
- Drži se. - Zašto?
Kaspere!
Pa?
Šta je to bilo? - Mašina za "Razbuđivanje".
Tata je bio sjajan izumitelj, ali je imao problem sa ustajanjem.
Zar nije čuo za kofein?
Dibs!
Šta...
Šta je sve ovo?
Tatina laboratorija. - Baš je bio aljkav, zar ne?
Ovde je mogao da radi šta god poželi. Ali bez obzira na zauzetost,
uvek bi ostavljao posao i igrao se pirata sa mnom.
Čoveče, baš smo se zabavljali.
Jašta, gusari i zakopano blago. U Drvendeki se mojoj, nalazi drago.
Hajde.
Dibse!
Gde je to Lazarus čudo? - Gledaš ga.
To dole? Baš korisno...
Znam da ima načina da se pokrene. Samo...
- Šta je sa onim? - Ono?
Ne. To je trezor.
Čekaj! Mora da je ovo!
Hej, uspeo sam!
Lazarus!
- Šta je ovo? - Oprezno.
To je ono što pokreće sve.
Glavna smeša za napajanje.
To oživljava duhove.
Ima dovoljno za jednog.
- Povuci ručku. - Koju?
Ne znam. Probaj neku.
- Kaspere? - Biću živ.
Čoveče, kako ću ovo da izvedem?
Nisam uspela ni sa rernom za kolače.
Dobro.
Kaspere?
Jesam li živ?
- Dibse, znaš li šta ovo znači? - Da!
Ne. - Ne moraš više da se bojiš smrti.
Jednog trenutka si duh; a narednog si na nogama,
slobodan da činiš šta ti je volja.
- Mogao bi da letim kroz... - Zidove.
Debelih zidova. - Debelih kao od čelika.
Moglo bi da se dođe do onoga što je iza takvih zidova.
Kao do zlata, na primer? - Dok pucneš prstima,
već si živ i na putu za more.
Da si duh.
Da ti jesi.
Prokletstvo, Dibs! Neće ništa da te boli.
Ne budi cepidlaka! Ovo je samo posao! Hajde!
Kada bi samo...
Tu si.
Dibse, shvataš ovo previše lično.
Ma daj!
Kerigan!
Jesi li postala duh?
Kerigan!
Kakav tragičan gubitak.
Imala je moje omiljene naočare za sunce.
Ne tako brzo, mali čoveče.
Kučka se vratila!
Ovaj doca ima mnogo duha, ako me kapiraš?
Da, ali ima čitav bedni život pred sobom.
Možemo da mu učinimo uslugu i lišimo ga bede.
Da. Hej, dobra ideja.
Dugo smo bili trio duhova.
Vreme je da postanemo... kvartet!
Mogu li nešto da vam kažem?
- Nešto lično? - Da. Znaš da možeš.
Moram da vam kažem...
da me podsećate na vreme koje sam provodio sa društvom.
Mislim, vi ste tu jedni za druge.
Mislim, vi gledate život pravo u lice.
Kažete, "Ja sam duh. Ne trebaš mi."
Znate šta? Rećiću onoj g-đici Kretenki Radenki...
Krke Vrke... Krep...
Reći ću toj dami da vi ne idete nigde.
Vaša je kuća. Vi je opsedate.
Posed je 9/10 zakona.
- Ne. - Da.
Nisam tako mislio u početku,
ali vi momci ste super.
Volim vas... momci.
Ne!
Kakva dušica.
Ne mogu sada da ga krknem.
- Ni ja. Nema šanse.
U redu, momci!
Noć je mlada.
Očistićemo svaku kafanu u gradu.
Ima da ispraznimo svaki podrum.
Hajdemo...
Mislim da mi je pucnulo u ušima.
Dođi kod mame.
- Moje blago! - Misliš, moje blago!
G-đice Kretenko?
Lično. Dobro, za nekoliko minuta.
Dibs! Šta to radiš? Nije vreme za brijanje!
Pomažem ti, zar se ne sećaš? - Čega?
Ovoga!
Ukrali ste to. Pripada Kasperu.
Tuži me. Dibs! Kapsula! Odmah.
Stižem, u redu?
Dalje od mene.
Evo. Uskači.
Savršeno.
- Tu smo. - U redu.
Ćao. Uđite. Ovo je sala.
Ostanite zajedno; bićete sigurni. Odmah se vraćam.
Ember, da li moramo ovo da radimo?
Želela je žurku za Noć veštica, ima i da je dobije.
- Nazad!
- Dalje od mene. - Kaspere!
Ne prilazi mi, prkosna aveti, ili ću da te zveknem na treći svet.
Hajde, idemo.
Hej, "kokice," sada je moj red za rernu.
Dibs! Pokreni ovu kršinu, crve jedan ušljivi!
Kerigan. Lepo što si svratila.
Znaš...
Ako sam nešto naučio od tebe, to je:
Uvek ih gazi dok su na zemlji.
I srce, ti si dva metra pod zemljom. Kakva šteta.
Žao mi je dušo. Raskrstili smo.
Neću ovo da ti zaboravim, ti nezahvalni mali crve!
Možeš da me proganjaš koliko god želiš,
ali biće to u ogromnoj, skupoj kući...
sa divnim ljubičastim tapetama...
i velikim zelenim tepisima...
i malim psom po imenu Kerigan...
kučka kao ti.
Ja imam moć. Ja imam blago.
I treba da stigneš na let.
Još neko želi da otima?
Ne. Ali zar nisi zaboravila nešto?
Šta?
Tvoj nedovršen posao.
- Šta? - Znaš,
nedovršen posao.
Svi duhovi imaju nedovršenog posla. Zato ne prelaze na drugu stranu.
Nedovršen posao? Ja nemam nedovršenog posla.
Imam blago, kuću. Sve imam.
Savršena sam.
Čekaj! Čekaj! Lagala sam.
Imam nedovršenog posla, mnogo nedovršenog posla.
Još nisam spremna da pređem!
Prevarili ste me, pogana derišta!
Moje blago! - Lopta? To ti je blago?
Šališ se? Ima potpis Duk Snajdera iz Brukling Dodžersa.
Moj omiljeni igrač.
Kaspere, vreme je.
Draga! Kod kuće sam!
Ćale?
Ne! Šta ste mu učinili?
Ništa. Samo je malo... mrtav.
Slobodan sam! Nikad se nisam ovako dobro osećao!
Mogu da letim!
Početnik. - Smrdo, poradi na njemu.
- Ćale. - Da.
- Hej, ko je devojčica? - Tata, to sam ja.
Ket. - Ket?
- Ket Balu. - Ketatonična.
Ketastrofična. - Ketamolična supa.
- Meso kreće da preliva. - Ćale?
Zar se ne sećaš?
O, da! Sećam se!
Ne!
Ne. Ne! Ovo.
O, Ket!
Dušo.
Šta sam učinio?
Ne plači. Ja... Molim te.
Hajdete, Dr. Harvi. Ovo vam treba više nego meni.
Kaspere.
Ovako treba da bude.
Ćale? - Ket!
Ket...
Dušo.
Ovo je bilo kao čudan san.
Mislio sam da smo se skroz izgubili na trenutak.
Gunđalo.
Žurka ti je počela bez tebe.
Momak te verovatno čeka.
Možda bismo trebali da krenemo.
Gde smo?
Samo napred. - Šta je sa tobom?
Ovo je tvoja žurka. Idi provedi se.
Druži se. Kuliraj, ili kako već to zovete.
Mislim da te neki momak čeka.
Hvala, ćale.
Nadam se da to niko nije video.
- Budi miran! - Pokušavam, a ti se manje njiši!
Samo umukni i spusti glavu.
Jao... ovo moraš da vidiš.
Ljudi će da šiznu.
Da vidim.
Super.
Hvala.
To!
Ti si... - Aha.
- Ti si... - Tako je.
Ketina mama?
Da li... Da li si ti, anđeo?
Učinio si plemenitu stvar večeras, Kaspere.
Znam da ti Ket to neće zaboraviti. Potreban joj je njen otac.
A znam da ni tvoj to neće zaboraviti.
Ispunio si mu najveći san, Kaspere,
i znam da se jako ponosi tobom.
Zbog onoga što si učinio, pružiću ti tvoj san.
Ali važi samo za večeras.
Nešto kao iz Pepeljuge.
- Znači imam do ponoći? - 22:00.
Hej, Pepeljuga je imala do ponoći.
Pepeljuga nije imala 12 godina.
Sa vremena na vreme
Nađemo posebnog druga
Koji nas nikada ne izneveri
Onoga koji razume
Koji se uvek nađe u zlom času
Ti si najbolji drug kojeg sam imala
Znam da ne možeš reći
Ali deo tebe neće nikada da nestane
Tvoje srce će ostati
Poželeću ti želju
I nadam se da će se ostvariti
Da će život biti mio
Prema tako nežnom umu
Ako izgubiš put
Pomisli na juče
Zapamti me ovakvog
Zapamti me
Ovakvog
Rekoh ti da dobro plešem.
Mogu li da te zadržim?
Kaspere?
Zdravo, Džejmse.
Amelia.
U redu je.
To sam samo ja.
Ja...
Mislio sam da ću imati stotinu stvari da ti kažem kada...
Kako?
Recimo da poznaješ 3 luda duha koji su održali reč.
Džejmse, znam da si me tražio.
Ali ima nešto što moraš da razumeš.
Ti i Ket ste me toliko voleli dok sam bila živa...
da nemam nedovršenog posla.
Molim te, nemoj da ja budem tvoj.
Ali, Amelia,
Ja ne znam...
Ne znam šta tačno radim.
A koji roditelj zna?
Džejmse, Ket lepo odrasta zahvaljujući tebi.
Nije ni čudo što mi toliko nedostaješ.
Zapamti par stvari.
Ne živciraj se kada počnu češće da je zovu.
Pomfrit nije hrana za doručak.
I ne traži od nje da da nosi majicu...
ispod njenog... - Ispod kupaćeg kostima.
Znam. Naša ćerka je...
- Tinejdžerka. - Tinejdžerka.
Čekaj.
Kuda ideš?
Tamo odakle mogu oboje da vas posmatram...
dok ne budemo ponovo zajedno.
Zbogom, Džejmse.
Kaspere?
Ovaj... Bu?
Nije loše za moju prvu žurku, zar ne?
Nije moglo bolje.
Još nije gotovo. Momci!